![](https://usercontent.one/wp/anti-pk-bloggen.se/wp-content/uploads/2022/07/640px-Political-sciences-PhDs1.jpg)
Att ta ställning mellan Biden och Trump i USA:s presidentval är för mig som att välja mellan pest och kolera. En gaggig president Biden vill bli omvald. Och en auktoritär, flummig och moraliskt korrupt Trump vill ta över. För länge sedan borde Demokraterna ha förstått att någon annan än Biden måste vara kandidat. Men partiväldet har bugat för den senile Biden. Och på så vis nu ställt till det å det allvarligaste.
Att låta Bidens vicepresiden Kamera Harris med automatik ta över är ingen lösning för framgång. Hon är förbrukad liksom Biden då hans presidenttid löper ut. Dessutom är hon mäkta impopulär, inte minst på grund av en misslyckad invandringspolitik (som varit hennes uppgift att styra upp), frånsett förstås hos feminister som inte lärt sig något av Hillary Clintons försök att driva politik i kraft av sin makes presidenttid och ekonomiska kontakter.
Nu måste Demokarterna visa att man kan finna en duglig ung kanditat, som kan pressa Trump ut i kulisserna. Alltså en djärv kandidat som känner ansvar att axla USA:s framtid, trots att situationen med kort varsel är pressad och svår. Givetvis finns det en krets mycket skickliga politiker som kan ge Trump en match. En ung person som kan få Trump att framstå som det åldrigt usla spektakel han är.
Jag inser att det blir svårt. Amerikas väljare är något mer styrda av medierna än svenska medborgare. Men det ger samtidigt en modig kandidat en god chans. En folklig talare med skicklighet och djup. En person som inte tillhör storfinansen och vågar distansera sig från eliten, utan att för den skull stöta sig med affärsvärdens finansiärer. En sådan kämpe måste finnas. Om han eller hon träder fram och blir nominerad visar det på det Demokratiska partiets styrka. Detta även om personen ifråga inte vinner över Trump. Han måste få en match, ty USA:s demokrati ligger i vågskålen.
Torsten Sandström